«Jimi was a rockstar,» laulab hiphopimees Common oma mälestusloos Jimile. Tõesti oli. Jimi Hendrix ülistas waltwhitmanlikku keha elektrilist. «May I land my kinky machine,» küsib skafandrisügavusest kostev hääl loos «Third Stone From The Sun». Kas ma võin oma seksmasinaga maanduda?
Johnny Allen Hendrix sündis 27. novembril 1942 afroameeriklastest joodikute perre ja tema lapsepõlv polnud kiita. Teismelisena avastas ta bluusi ja rütmibluusi ning kuulas Muddy Watersit, BB Kingi, Chuck Berryt jne. Ka olid tema elus olulisel kohal Flash Gordoni koomiksid.
Muusikukarjääri alustas ta r’n’b-tähtede, nagu Isley Brothers, Wilson Pickett, Ike ja Tina Turner jne taustabändides. Samuti Little Richardi tuuribändis. Millalgi sai tal sellest ringkonnast villand ja ta hakkas rihtima mujale. Alguses asjad ei edenenud.
Kui Hendrix 1966. teises pooles Londonisse kolis, läks palju paremaks. Ühte esimest tema bändi Jimi Hendrix Experience kontserti juhtus nägema Eric Clapton, kes pidas nähtut elumuutvaks kogemuseks. Ahjaa, varem esines Jimi kui Jimmy Hendrix, kuid ta mänedžer Chas Chandler pani ette, et Jimi oleks kuidagi ägedam variant.
Mõne aasta ja kolme plaadiga – «Are You Experienced», «Axis: Bold as Love» (mõlemad 1967) ja «Electric Ladyland» (1968) – muutis Jimi rokkmuusikat, saatis bluusi signaalid orbiidile ning tegi sellest võimendeid ja stuudiotehnikat oskuslikult kasutades psühhedeelse mutantvormi, millist poldud varem nähtud. Ta lasi elektri muusikasse ja tegi sellest säriseva voodoo-lapse, nagu ütleb ühe tema loo pealkiri. Pähe kasvatas afro. Tarvitas palju narkootikume; alkohol tegi ta lolliks ja vägivaldseks. Ma ei tohi juua, ütles Jimi.