![Kultuskirjanik David Foster Wallace aastal 2006.](http://f10.pmo.ee/ZwxxzOYiAYO1GdJ7PTrnfGbLZ7Y=/1442x0/filters:format(webp)/nginx/o/2019/02/07/11772175t1h1c5d.jpg)
Loomingu Raamatukogus on ilmunud sajandivahetuse Ameerika kirjanduse ühe põhikujundaja David Foster Wallace’i (1962–2008) Eesti debüüt, jutukogumik «Teatavate piiride poorsusest» (LR 2019, nr 4-5, tõlkinud Aet Varik).
Loomingu Raamatukogus on ilmunud sajandivahetuse Ameerika kirjanduse ühe põhikujundaja David Foster Wallace’i (1962–2008) Eesti debüüt, jutukogumik «Teatavate piiride poorsusest» (LR 2019, nr 4-5, tõlkinud Aet Varik).
Wallace jõudis oma äärmiselt mahuka romaaniga «Piiritu naljameel» (Infinite Jest, 1996) kultuskirjaniku staatusse, meie kogumiku järelsõnas ütleb Raili Marling, et Ameerikas püüdis toona «Piiritut naljameelt» oma raamaturiiulil hoida iga end intellektuaaliks pidav noor.
«Teatavate piiride poorsusest» on valimik Wallace’i lühiproosakogumikust «Lühikesed intervjuud ilgete meestega» (Brief Interviews with Hideous Men, 1999). Wallace püüab selles kogus teha oma kirjutusviisis kannapööret ning otsib teid postmodernsete irooniliste fantaasiate ja justkui paratamatu võõrandumise juurest otsekohesema väljenduse poole, mistõttu on seda kogu seotud ka uussiira kirjutuslaadiga Ameerika kirjanduses.
Raamat sisaldab eksperimentaalseid, kohati provokatiivseid ja Wallace’ile omase huumoriga lugusid hüppelaua ees kartma löövast poisist, basseiniesisel terrassil peesitavast suurest luuletajast, ilmutuse saavast noormehest ja naisest ning teistest vähem või rohkem omapärastest elulistest tegelastest, kes püüavad pääseda võõrandunud maailmast ning jõuda mõtestatumate ja vahetumate suheteni.