Filmi keskseteks tegelasteks on Alexandre, François ja Emmanuel, kes lastena võtsid osa Lyoni piiskopkonnas Saint-Luci skaudilaagritest ja sattusid preester Bernard Preynat seksuaalse ahistamise ohvriteks. Kui keskealine pereisa Alexandre saab teada, et isa Preynat töötab jätkuvalt lastega, nõuab ta kirikult ja kardinal Philippe Barbarinilt selgitust, kuid on lõpuks sunnitud pöörduma politseisse. Tõe jalule seadmiseks loovad mehed ühenduse «Vabastatud sõna» (La Parole Liberée), et anda võimalus teistelegi kuritegeliku preestri ohvritele avalikustada nendega lapsepõlves juhtunu.
Kuigi film on juba ekraanidel, ei ole skandaal Prantsusmaal lahendust leidnud. Lyoni kohus mõistis kardinal Barbarini 7. märtsil süüdi 1980.-1990. aastatel preester Bernard Preynat' alaealiste poiste ahistamisest teatamata jätmises ja määras talle kuue kuu pikkuse tingimisi vanglakaristuse. Kardinali advokaat kaebas kohtuotsuse kohe edasi. Lisaks esitas kardinal Barbarin pärast süüdimõistvat otsust tagasiastumispalve paavst Franciscusele, kuigi too seda ei rahuldanud, viidates süütuse presumptsioonile. Ahistajapreester Bernard Preynat ise peaks kohtu ette astuma selle aasta jooksul.
«Katoliku kirik on valmis muutusteks. Paljudel tavalistel katoliiklastel on kõrini nende kiriku seostamisest pedofiiliaga ja nad tahavad, et olukord konkreetse lahenduse saaks. Me püüame oma filmis olla kiriku suhtes võimalikult objektiivsed,» kinnitas Ozon. Sellele vaatamata ei pääsenud ta kiriku pahameele alt. Bernard Preynat' advokaat andis filmitegijad kohtusse takistamaks linastusi Berliinis ja hiljem Prantsusmaa kinodes, et «Jumalale tänu» ei mõjutaks sõltumatut kohtupidamist. Film jõudis siiski kinodesse ja oli Prantsusmaal selle kevade üks edukamaid linateoseid.