![Kirjanik ja ajaloolane Tiit Aleksejev.](http://f12.pmo.ee/FAShkquss-7lkrMtlFXDqkAPToE=/1442x0/filters:focal(477x601:492x616):format(webp)/nginx/o/2024/07/12/16217111t1he85f.jpg)
Loodetavasti pole «Taevaminejad» Tiit Aleksejevi esimese ristisõja sarja viimane raamat, sest palverändurite ja taevaminejate teekond lõpeb 1099. aasta kevadel, aga sama aasta suvi ja Jeruusalemm on alles ees.
Loodetavasti pole «Taevaminejad» Tiit Aleksejevi esimese ristisõja sarja viimane raamat, sest palverändurite ja taevaminejate teekond lõpeb 1099. aasta kevadel, aga sama aasta suvi ja Jeruusalemm on alles ees.
Muidugi ei ole see rännak pelk väline liikumine. Tuleks meenutada sarja esimese raamatu «Palverännu» esimese lehekülje sõnu: «Tõeline kodu on see, mille poole inimene teel on. Mida ta oma mõtteis kannab. /---/ Ja siis ei olegi vaja koltunud reisikirju lehitseda, sest igaüks neist peab rändurit juhatama lähemale Jumalale, mitte kodurannale ja iga kaardi keskpaigas on Jeruusalemm.»
«Taevaminejate» tegevustik toimub ristisõjast aastakümneid hiljem Provence’i kloostris, kus minategelane aednikuna vanaduspäevi veedab, ja teisalt Põhja-Süüria maastikel, kus seiklevad Konstantinoopoli alt teele asunud palverändurite vahepeal küllaltki hõredaks jäänud read. Lisaks ristisõdijatele on, nagu ikka, kaasas suur hulk lihtrahvast, kelle mõtteid juhib karismaatiline prohvet Petrus.