«Filmivõtetel on põhimõtteliselt kõik läinud 25 protsenti kallimaks. Kõige rohkem kannatavad meie oma loojad. Välismaa produktsioonid toovad raha sisse ja tagasimakse fondi on raha juurde pandud, aga töös olevate kodumaiste filmide stsenaristid ja režissöörid kannatavad.
Kui näiteks valgustaja tuleb võtteplatsile ja küsib 25 protsenti palgalisa, siis ta seda ka saab, sest valgustajat on platsil vaja ja selline on tema tingimus. Aga kui režissöör saab viie aasta jooksul ühe korra oma filmi jaoks raha, siis ta ei ole sellisel positsioonil, et palgalisa küsida. Režissöör ja stsenarist peavad töötama edasi sama palgaga ja nad ei saa endale midagi juurde küsida. Eesti oma film kannatab kõvasti. Kuidas jääb looja ellu selles suures inflatsioonimöllus?»